lockbetessaft Försök
Röd blandning Ingredienser: gelébjörn, blod, svamp -
- hårgelé, glitter.
Förbli obruten länge.
Ja, jag jobbade över igen och hann knappt hem och laga middag.
Nej, han erbjöd mig befordran. I stort sett. Det antyddes.
Kom igen, byt vapen. Du vinner aldrig med det där luftgeväret.
Du får aldrig ett ligg med den frisyren.-Det är en kass frisyr.
- Vi har samma frisyr. - Prova ett riktigt spel.
Använd lite fantasi. Spara lite el. Jag har en bra nybörjargrotta.
Lycka till med det, nörddrottning. - Se upp i hörnen.
- Polarn! - Skit!
- Kan ni åtminstone vara lite tystare? - Byt, byt.
Jag ska sticka upp vapnet i röven på dig och vifta dig som en flagga.
Skit. Skit. Okej. Vänta.
Jag rullade för att se om du överlevde en mörkerbesvärjelse.
- Det gjorde du inte. Kul, va? - Vad är det för fel på dig?
Middagen är färdig, så spelet är ändå slut.
- Jag slet röven av mig på det! - Det luktar som din röv också!
Min mamma lagar veganskit till middag. Jag ville ha kött.
Jag lagar inget annat.
Tärningarna ljuger aldrig.
Jag skulle spela ditt "Drakar" eller vad det nu är om du bad mig.
Det skulle vara festligt.
- Menar du allvar? - Varför inte? Du får det att låta...
Inte vet jag. Jag menar att jag skulle spela om du bad mig om det.
När då?
Ja. Vänta ett ögonblick.
Det är duschkväll i kväll, så släckning 21.30...
...och du skulle inte dö av att diska ett fat heller.
Hej. Inget direkt. Det är bara samma gamla visa.
Min bror är en morrande boll av ilska, och min syster är... sig själv.
Härliga tider.
Disk. Du måste verkligen prioritera.
- Hon vill bara spela med dig. - Genom att koppla ur tv: n?
- Genom att göra bort mig? - Dave, du spelar hela tiden.
- Barbara söker kontakt. Det är bra. - Nej, det är konstigt och dumt.
- Varför bryr du dig? - Inte så högt. Hon får inte höra.
Dök upp igen utanför tredje basen! Hayes har utrymme! Hayes fångar den!
Thurisaz. Törnet. Hammaren. Ta min fiendes kraft -
- och skicka tillbaka den till honom tusen, tusen gånger.
Frivarvsslag! Ingen kvar på basen!
Dags att jobba.
Ett, två, tre, fyra, fem, sex, sju, åtta, nio, tio -
- elva, tolv, tretton, fjorton, femton, sexton.
Hej.
- Leker du en lek? - Knappast.
Om du gjorde det skulle jag göra dig sällskap eller... Inte vet jag.
Jag heter Sophia. Vi flyttade precis hit från Leeds i England.
Ingen här känner till Leeds. Bara London.
Det luktar illa. Vad är det till?
Be att du aldrig får reda på det.
- Varför har du öronen? - En hyllning till min andeguide.
Jaså? Det är intressant. Jag... Trevligt att träffa dig.
Du har ett vackert namn... och jag gillar hur du pratar.
Tack. Vad heter...?
Okej. Tack.
Jag förstår vad de här tiderna kräver. Vi har tre personliga dagar -
- och jag vet att mr Guggenheim överväger personlig närvaro.
Nej, min syster är bara barnet. Hon kan inte hjälpa till med nåt.
Jag är inget specialfall. Jag ber bara om vanlig hyfs.
Nej, jag vill förstås behålla mitt jobb. Jag bara...
Okej.
Okej. Tack så mycket. Tack. Okej. Hej då. Hej då.
Får jag också titta? Tack.
Vi är på samma busshållplats. Hej igen.
- Jisses. Det ser så häftigt ut. - Ja, så är det.
Mörka omen är helhäftiga.
- Vad betyder det? - Att mitt liv ska bli invecklat...
...igen.
- Får jag sitta bredvid dig? - Varför?
Du är den enda ungen jag känner... i typ hela Amerika.
Hej.
Elva.
Tolv.
Tretton.
Fjorton.
34.
35.
36.
37.
38.
Satan.
- Ursäkta mig. - Du är ursäktad.
Du är bättre dörr än fönster.
Mitt bord. Du är skyldig mig en tull. Ge hit den.
Det är allt jag har. Behåll växeln.
- Du är dödens. - Barbara Thorson!
Barbara Thorson! Miss Mollés kontor nu... tack.
Ha det så kul hos hjärnskrynklaren, psyko.
Hon är så mysko.
Du kanske inte tror det, men du vet mer om Birch än jag gör.
Jag är ny här, så du är experten.
Jag hoppades att du kan berätta lite om vad du gillar och inte gillar här.
Jag har redan hört att jag ska undvika biff teriyakin.
Jag gillar verkligen din portmonnä. Den är fin.
Jag vet inte vad... "Coveleski" betyder.
Cov... Coveleski. Vad betyder det?
- Första missen. - Va?
Barbara, du testas inte. Vi pratar bara.
Jag är inte jobbig för att jag tycker ditt yrke är trams.
Jag är upptagen och har inte tid att vara finkänslig.
Så du vill inte ens veta varför du är här?
Jag är här för folk är rädda för det de inte förstår. Jag är okej med det.
Vi är färdiga här.
Och använd himmelsskrift nästa gång. Mindre pinsamt.
- Nej, jag sa... - Jaså? Ja.
Jisses.
- Är det roligt att spotta på folk? - Inte haha, men existentiellt, ja.
Du är en äcklig, liten subba.
Öppna din portmonnä. Det jag hittar behåller jag.
Om du inte går i väg omedelbart -
- kommer jag att göra saker med dig, som får Gud att gråta.
Taylor! Vad är det frågan om?!
Mitt kontor! Nu!
En veckas avstängning. Kom nu så går vi.
Du är rätt modig för nån som ser ut att bo i en tidskrift.
Jag såg bara Taylor ta dig och hämtade rektorn. Du trotsade henne.
- Tycker du inte att du gjorde det? - Tycker du att jag gjorde det?
Det gjorde jag. Hon kommer att döda mig.
Nej. Taylor är en mobbare. Alla mobbare är likadana.
Så fort man trotsar dem faller de ihop. Precis som jättar.
"Jättar"? Som i dina böcker? Drakar och sånt?
Gillar du det?
- Är det konstigt? - Inte vet jag.
Ja. Lite.
Vad är så häftigt med jättar?
Det här är min fristad. En helig plats.
Vill du lära dig om jättar? Lär dig här.
Det har sagts att alla jättar härstammar från Ur.
Den förste jätten, som var den oäkta sonen till jorden och himlen.
30 km lång. Vad är det?
"Oäkta" innebär att jorden och himlen gjorde "det", men de var inte gifta.
- Ja. - Min äldre bror var oäkta.
Okej. Så Ur är 30 km lång...
...men han är ensam. Han är den ende i sitt slag.
Han är så ensam att i sin vånda sliter han sig själv i stycken...
...och ger upphov till jättar.
Jordens första mörka kungar. Eller det är åtminstone det de vill tro.
Jättar är skadedjur, som råttor eller duvor.
Men enorma, förstås. De kan nå nio meter och finns i alla smaker.
Frostjättar har hår av levande is och använder mänsklig njure -
- som garnering när de äter ren.
Träskjättar länsar en hel by med folk -
- bara för att ersätta dem med dockor gjorda av klängväxter.
Bergsjättar badar i barns blod -
- och har en förkärlek för att sjunga herdesånger.
Och de här krypen? De är förelöpare.
De gillar bara att titta på. Helskumma.
Om man ser en förelöpare finns det en jätte i närheten.
Men titaner är ännu värre.
Dessa är de stora killarna. Som grejer ur grekiska myter.
Hjärtan av svartaste opal.
Ett skratt kokar ens blod i ens kropp.
Ögon som får solen att slockna.
Kan du föreställa dig det? Nåt så förfärligt -
- att solen inte skiner på det.
Var inte rädd. Ingen har sett en titan sen historiens gryning.
Det verkliga problemet är vanliga jättar. Jubelidioter.
Det har varit ett dåligt år. Folk tror de är tromber och jordbävningar -
- men om man öppnar ögonen ser man omenen och vet sanningen.
- Har du nånsin mist en hund? - Ja, den blev påkörd av en bil.
Troligtvis inte. Troligtvis smårätt för en jätte.
- Nej, min pappa backade över den. - Jaha. Tur.
Och om vi ser omenen, då, och en verkligen kommer?
Det är då jag kommer in i bilden. Jag hittar jättar. Jag jagar jättar.
Jag dödar jättar.
Med denna. Inuti detta blygsamma fodral -
- slumrar den bästa krigshammare som nånsin har tillverkats. Åskskapare.
Ljusbärare. Smidd av en benflisa från självaste Urs käke.
Ett perfekt slag fäller även den längsta av jättar.
- Får jag se den? - Det här är ett heligt kärl.
Det kan endast öppnas när plikten kallar.
"Coveleski"?
Vida berömda vapen måste ha ett namn.
Coveleski var en basebollspelare.
En rookie för Philadelphia Phillies för 100 år sen.
Är du okej?
- Vad är på tok? Barbara? - Ledsen. Jag måste gå.
- Barbara? Hallå! - Kom inte mig för nära.
Folk som står mig nära såras.
Jag är här borta!
Nej. Hitåt, din store idiot.
Satan.
FÄLLA MISSLYCKADES
Vaksamhet!
Barbara.
Ingen himmelsskrift i dag. Hoppas det här är bättre!
Jag fick en vän. Hon heter Sophia.
Hon har fina kläder, men hon är engelska så det kan man förvänta sig.
Jag är normal. Får jag gå nu? Jag har allvarliga saker att ta hand om.
Har du många vänner?
- Visst. - Jag vet, Barbara.
För de flesta i min ålder bryr sig mer om vem som är på tv -
- eller om de har häftiga skor än att prata med mig.
Och jag är lite elak mot folk som är dumma. Och de flesta är dumma.
Din syster, då? Är Karen dum?
Familj är en andra miss.
Barbara. Förlåt.
Jag pressar för hårt för tidigt, men jag vill lära känna dig lite mer.
Okej? Okej, jag börjar. Jag var inte alltid skolpsykolog.
Det vore omöjligt om ni inte var klonad. Jag antar att ni var bebis.
Ja, jag var bebis och barn och sen var jag ung kvinna.
- Sen var jag chef för en hedgefond. - Snäll eller blåste du tanter?
Jag var inte säker.
Så jag bestämde mig för att jag ville prova på nåt annat.
Jag trodde jag kunde göra en insats med det här. Är det fånigt?
Ordet "fånigt" är fånigt.
Att vilja göra en insats är fint, men ni tänker för smått.
Ring mig när ni har räddat en stad. Vi kan jämföra anteckningar.
- Har du räddat en stad? - Den här hålan en gång i månaden.
Jag går bara inte runt och skryter om det.
- Vad skyddar du oss ifrån? - Ni har tydligen inte läst min mapp.
- Jag har en mapp. - Ja, men den berättar inte vem du är.
Hur du mår.
Jättegott.
Okej.
Gumbs, Nehring, Rugg! Ni är i rött. - Resten av er är i blått i dag.
Skogsjätten jag berättade om börjar bli kaxig. Vi måste hitta honom.
Jag vill inte ställa till det för nån.
Lilla Posh Spice, knäpp igen! - Thorson, släpp boken.
Samla er. I dag ska vi försöka oss på USA: s favorittidsfördriv. Baseboll.
Jag har troligtvis matförgiftning eller en stukad fotled.
- Du står bara där och... - Jag tar U: et. Tack.
Jag trodde att du gillade baseboll. Du sa att Coveleski var...
Harry Coveleski. Det är väldigt obskyr basebollhistoria.
Coveleski har inte spelat på typ 100 år. Några Phillies-fans i familjen?
Miss Laney, skulle ni beskriva ert jobb som värdelöst eller meningslöst?
Rektorns kontor. Nu.
Jag uppskattar vår tid ihop. Ni är verkligen rektorernas Dalai Lama.
- Vill du att det blir en månad? - Nej tack, sir. Namaste.
Stick härifrån.
Till Barbara
Förlåt. Är vi fortfarande vänner? Kram Sophia
Schyst.
Det här är ett heligt kärl. Det kan endast öppnas när plikten kallar.
Nej. Förlåt. Förlåt. Jag tänkte egentligen inte öppna den.
Jag är ledsen att jag glömde mig. Mitt heliga sökande.
Coveleski är helig. Det kommer aldrig att hända igen.
Jag svär, jag svär, jag svär.
Det här är bara en övning.
Gå ut under ordnade former till ert anvisade område utanför byggnaden.
Okej. Var snälla och rör på er. - Lucy.-Jim.
Vart ska du?! Vi har tre lektioner kvar! Fick du lappen?!
Ibland måste man fråga sig själv....
...om man vill leva sitt liv som en ynkrygg... eller en krigare.
Fatta ett beslut.
- Vart ska vi? - Jag har jobbat på en plan...
...att försöka leda bort den från stan till den gamla tågkyrkogården.
Håll dig i närheten. Håll dig lugn.
Den kommer inte att göra dig illa medan jag är här.
- Barbara, hur lång tid tar det här? - Var tyst. Den är längre fram.
- Vi kommer att råka illa ut. - Vi ska rädda den här stan.
Den borde ha tagit det andra betet.
Nåt annat måste ha fångat dess uppmärksamhet. Det skulle funka.
Vi måste gå tillbaka. Vi säger att vi blev utelåsta.
Vi måste förstå vad vi har att göra med.
- Jättar finns inte på riktigt. - Varför svettas du då?
Man kan inte konkurrera med ett hjortkid.
När de hittar föda tar de inte betet. Vi måste spåra den.
Jag vill se om den tog en munsbit ur den.
Det kanske visar vad vi har att göra med. Den sög upp den bra.
- Den är rätt bra tömd. - Det här är konstigt, Barbara.
Jag vill gå hem. Nu!
Snälla!
Sophia!
Förelöpare.
Vad kan du göra mot riktiga monster? Till och med en korkad skogsjätte -
- har gäckat dig två gånger.
Den kommer tillbaka.
Endast ett barn. Så svag.
Så svag.
Har du trä i ditt garage?
Du råkar inte illa ut. Berätta bara inte för nån så skyddar jag dig.
Förelöpare är kryp. Man vill inte ha dem i närheten.
- Är du rädd för blod? - Ja.
- Titta inte. Kläm bara isen. - Jag gillar inte det här.
- Jag vet att du gillar det, men... - Ditt beskydd kräver ditt blod.
Jag gör det ständigt utan nån is. Kom igen.
Sophia. Jag vet att jag är en bortkommen kuf.
Jag vet att ingen gillar mig. Jag vet att allt jag gör ser galet ut -
- men det skyddar dig när jag inte är i närheten, och det känns bättre.
Lita på mig.
Se mig i ögonen och säg det här:
Thurisaz. Törnet. Hammaren.
- Thurisaz. Törnet. Hammaren. - Ta min fiendes kraft...
...och vänd den mot honom tusen, tusen gånger.
Ta min fiendes kraft och vänd den mot honom tusen, tusen gånger.
- Tänker du göra det? - Det skedde när du såg mig i ögonen.
Tack.
Högt på vänstra delen av ytterfältet! Där har vi den! Ett frivarvsslag!
Skyddssköld upprättad! Sophia är SÄKER
Barbara!
Barbara?
Jag kan höra dina band i hela huset.
- Jag måste gå upp tidigt i morgon. - Absolut.
Storfinansen är en mans värld, men jag har framåtanda.
- Jag tuggar det efter varje måltid. - Odör, min älskade båskamrat.
Om du bara luktade som häck doppad i tonfisk skulle det vara bättre.
- Odör måste lägga sig. - Jag, Gloriös Guggenheim...
...ska rädda dig från ett liv av slavgöra med en befordran.
Tack så mycket, mr Guggenheim. Det är väldigt snällt av er -
- men jag behöver ingen befordran av medömkan.
Jag ska reda ut det här.
- Det smartaste du nånsin sagt. - Tack, Lilla Karen.
Kanske borde jag prata mer med min lillasyster också.
Jag försöker, Barbara.
I dag vill jag prova på nåt nytt.
En lek.
Folk leker för många lekar med varandra. Låt oss bara vara ärliga.
Ärligt talat? Jag stack ut hakan för att du inte skulle bli avstängd.
Det är en ordlek. Jag säger ett ord och du säger ett ord tillbaka. Okej?
Som "lek".
Nej. Jag förlorar.
- Diamant. - Oäkta.
- Saker händer. Jag måste gå. - Baseboll.
Baseboll.
- Barbara... - Ni håller min hand.
Det är okej. Jag är din vän. Nån du kan prata med om du har problem.
- Jag måste gå på toa. - Om du är arg. Om du är rädd.
- Släpp mig. - Vad gör dig ledsen?
Vad händer hemma?
Med Karen och Dave?
PÅ VÄG
Kinaris. Kinaris.
Coveleski. Vida berömda vapen måste ha ett namn.
En lek. Jag säger ett ord och du säger ett ord tillbaka. Okej?
Jag säger ett ord och du säger ett ord tillbaka. Okej? Baseboll.
Harry Coveleski.
Coveleski var en basebollspelare. En rookie för Philadelphia Phillies.
Det är väldigt obskyr basebollhistoria.
Några Phillies-fans i familjen?
- Snyggt, psyko. - Förlåt! Det var inte meningen att...
Sophia! Snälla...
- Ledsen att middagen suger. - Ring kustbevakningen. Röd flod.
Jag fick fjäska och jobba över, för min dag avbröts av ett samtal.
Vi hade problem i dag allihop.
Du slog en satans lärare!
Jag skulle aldrig slå en lärare. De är inte välbetalda nog för det.
- Hon är psykolog. - Är du helt jävla vrickad?! Aj!
Helvete också.
Jag klarar inte av det här.
Hur ska jag klara av det här på egen hand?
Ni två vägrar växa upp och hjälpa mig.
Jag klarar inte av att du blir galen, för då ringer de mig på jobbet!
Jag måste ta hand om det! Jag gör mitt bästa för att hålla ihop allt!
Det här är inte rättvist, Barbara! Du! Det här är inte rättvist!
- Du rymmer inte. - Jo, det gör jag.
Varför bråkar du? Jag försöker hjälpa dig. Psykologen också.
Trotsa mobbaren i skolan.
Du kan inte ens prata med din egen chef.
- Du vet inte vad jag offrat för dig. - Inte du heller.
Hon är galen, men hon vet hur man slår.
Det... var en olyckshändelse.
Det såg inte ut som det.
- Hon är min vän. - Det borde hon inte vara.
Folk börjar prata om dig också. Galna människor kan inte ha vänner.
Det ingår i deras sjukdom. Jag fattar. Du vill hjälpa henne.
Som en hund med ett brutet ben. Men enda sättet att hjälpa en galning -
- är att avslöja deras sjukdom. Du har väl sett några galna grejer?
Hon visade dig säkert sina fällor. Mysko skit.
Jag gillar dig. Du är vacker. Du kunde vara cool.
Jag har ett förslag. Om du berättar några av de galna grejerna för mig...
...berättar jag en hemlighet... om din vän.
Var snäll och stäng dörren.
Berätta om jättar.
Varför är jag inte relegerad? Jag vet att ni ringde Karen.
Folk i New Jersey vet att ni ringde Karen.
Varför berättade ni inte för rektorn?
Alla får en. Jag kan ursäkta en.
Måste jag förklara närmare?
Varför måste jättar dö?
Jag tittar på dem, och jag tycker de ser rätt löjliga ut.
Om jag minns rätt slog Musse Pigg jättar två gånger utan problem.
De är så dumma.
En jätte kommer till en plats... och förstör allt i dess väg.
Än värre... så är det inte en dum tecknad film eller nåt sånt.
En jätte...
Vad då?
En jätte är hat.
Det räcker inte att krossa saker.
En jätte tar...
Den tar allt ifrån en...
...och när det är avklarat...
...är det som om allt som gjorde ens liv bra... aldrig ens fanns.
Det är förfärligt.
Barbara?
Är du rädd för jättar?
Nej.
Jag är inte rädd för dem.
För jag har Coveleski.
Med den här kan jag stoppa den... om jag är tillräckligt stark.
Om jag håller mig fokuserad, om jag är värdig...
...kan jag stoppa själva döden.
Coveleski låter väldigt speciell. Får jag se den?
- Efter skolan. - Nej!
- Jag visar dig då. - Nu är perfekt.
Vad kommer att hända? Barbara. Var snäll och stanna kvar.-Satan.
- Titta på all den här skiten! - Vad var det jag sa? Jättefällor.
- Vilket missfoster! - Kan vi bränna den här skiten?
Sluta, Taylor!
Sluta, annars dödar jag dig.
Hon berättade om ditt dumma skräp här nere.
Hon vet att du är ett stört psyko.
- Tänker du döda henne också? - Hon får sitt.
- Du sa att du inte skulle göra nåt. - Oroa dig för dig själv.
Coveleski ska snart tala.
Kom igen. Hon är ingenting.
Vad hände med den?
Förlåt! Slå tillbaka!
Jag är så ledsen!
Barbara!
Sophia. Varför tog du med mig upp?
Jag går aldrig upp.
Kom hit. Långsamt. Snälla.
Låt den inte se dig.
Sofia.
Barbara.
- Miss Mollé. - Barbara?
Förlåt. Det är 2000-talet. Alla... Alla vet var alla bor.
- Vad hände med dig? - Nåt är fel med mig.
Nej, sötnos, det är inget fel med dig.
Där har vi henne. Vi är väl så glada att mamma är hemma?
Ursäkta mig ett ögonblick bara.
Mamma är här. Mamma är här. Jag vet. Mamma är här.
Plockade du upp en kringdrivande unge?
- Det här är min vän Barbara. - Hej.
Barbara, det här är min make, och här är skälet -
- till att jag har varit trött hela tiden. Hon heter Jacklyn.
Även känd som "fröken Kinkig Kolikbyxa"...men hon mår bättre.
- Hon kommer att dö. - Vad sa hon?
- Alla kommer att dö. - Kom in. Vill du komma in?
Vänta. Barbara. Barbara, kom in. Barbara!
Var är du?!
Kom och slåss mot mig!
Jag ringer dig om en stund.
Karen?
Det är inte möjligt, för jag sätter själv henne på bussen varje dag.
Inte de senaste dagarna tydligen.
Jag måste åka före bussen, men jag packar hennes väska och gör frukost.
Jag har lämnat meddelanden.
Ofta lämnar jag bara ute flingor och mjölk eller... så gör jag inte det.
I går åt Dave överbliven kycklingöverraskning.
Alltihop faller ihop. Jag faller ihop.
Du har gjort ditt bästa.
Coveleski.
År 1908 hamnade Harry Coveleski, en vänsterhänt rookie...
...från Pennsylvanias kolgruvor ned i strålkastarljuset när...
...kastaren stred för Philadelphia Phillies mot New York Giants.
Vid endast tjugo års ålder förbluffade han nationen -
- genom att besegra Giants tre gånger på fem dagar.
Jag tar det här. Coveleskis historia engagerade fans över hela landet -
- och gav honom smeknamnet "Jättedödaren".
"Jättedödare"...
Man ger aldrig upp, Barbara. Jag önskar jag kunde ha sett matcherna.
Men då skulle du vara gammal.
Manny sa att jag kunde använda bordet.
Varför var du inte i skolan?
Vet du vad en "missnöjd mem" är? Det är när nån kan tänka ett namn -
- och skicka nån till helvetet, där de deras hud kokas av och blir paj.
Jag memar dig just nu.
Jag tog med mrs Mollé hem till dig. Du skrämmer oss!
Skrämmer jag er? När blodiga delar av folk faller från himlen -
- och allt du kan se är rött blir du rädd. Och det blir ditt fel.
För du förrådde mig. Coveleski är sönder på grund av dig -
- och din beniga skelettvän Taylor. Utan den är jag ingenting.
- Jag kan inte stoppa jätten! - Det finns ingen!
- Jag litade på dig! - Varför sa du inget om din...?
Dum! Dum!
Patetisk.
Svagare än förut. Spelar spel när jätten närmar sig.
Vi slösar bort vår tid. Du har ingen gnista för det här.
Vilsen, förvirrad, utan vänner.
När jätten hittar dig kommer du att vara ensam och darrande.
Visa vad du går för nu. Den väntar i utkanten av skogen.
- Vad gjorde du? - Räddade dig och alla idioter här...
...men säg åt mig igen att jag är galen.
Jag har hållit min högtidliga ed. Jag har hållit mörkret i schack.
Jag har visat mitt värde.
Var snäll och återlämna Coveleski till mig.
Det vi ser på dopplerradarn är en fort växande front längs kusten.
Väldigt sällsynt vid den här tiden på året.
- Barbara? - Prognosen var en solig helg.
- Barbara? - Den kom helt oväntat.
Vissa kommuner i södra New York utfärdar trombvarningar.
Förlåt att jag ljög och skolkade. Jag tar hand om ouppklarade ärenden.
- Hallå? Karen. - Hej. Mrs Mollé. Är Barbara med dig?
- Nej. Åkte hon inte till skolan? - Jo, hon kom till skolan...
- ...men det hände nåt med Taylor. - Ännu ett slagsmål?
Nej, nåt annat. Barbara gav sig på Taylor. Det var väldigt upprörande.
Detaljerna spelar ingen roll nu. Jag vill veta säkert att Barbara är okej.
Äldsta andar, jag har dödat jätten och sett om mitt eget hus.
Snälla, ge tillbaka den.
Är du okej? Taylor!
- Jag ska döda den subban! - Du, Taylor! Kom tillbaka hit!
Stanna! Barbara!
Barbara!
Åk hem! Åk och krama er familj.
Jag trodde att det var över, men nåt är på tok.
Jag trodde jag kunde offra Taylor. De behöver mer. Jag ville inte döda.
- Det är svart magi. De är redan döda. - Barbara...
- Jag... - Barbara, jag åkte hem till dig.
- Åk hem. Snälla. Låt mig arbeta. - Ditt arbete är inte verkligt.
- Låt mig köra hem dig. - Ni lyssnar inte på mig!
En annan jätte är på väg! Om jag inte lagar Coveleski...
- ...kan jag inte döda den! - Barbara...
Din mor vill träffa dig.
Varför beter ni er konstigt?
Jag har ingen...
- Jätten... - Nej. Nej! Okej?
Din mor är sjuk. Förstår du?
Det är verkligheten. Du måste se den i vitögat.
Barbara!
- Sluta! Jag sa "sluta"! - Nej! Hon är inte ens din vän!
- Det missfostret gick för långt! - Hennes mamma är väldigt sjuk!
- Jag är hennes vän! - Det skiter jag i!
Ni kan dö tillsammans allihop!
Jag hatar dig!
Barbara!
- Vad hände? - Jag försökte stoppa henne.
Det är okej. Kom igen, vi måste komma inomhus.
Mitt ben.
- Vad händer? - Det är dags.
- Ta skydd. - Vi måste inomhus.
Sophia. Snälla.
Om du inte kan springa så göm dig. Nu.
Barbara!
Nej. Det är en titan.
Du kan inte få henne! Du kan inte få henne! Hör du mig?!
Du ska inte göra min mor illa!
Jag besegrade dig.
Jag besegrade dig!
Min mamma ska leva eftersom jag besegrade dig.
Hon ska leva.
Lilla krigare, du stred med ära...
...men jag kom inte för henne.
Jag kom för dig.
Men jag besegrade dig.
Jag besegrade dig.
Jag vet, barn. Jag vet.
Kan jag inte rädda henne?
Avsluta det, då.
Alla saker som lever i den här världen dör.
Det är därför du måste hitta glädje i att leva medan tiden är din...
...och inte frukta slutet...
...att förneka det här är att förneka livet...
...utan att hylla det.
Kan du hylla det?
Barbara!
Du är starkare än du tror.
Klimatologer är häpna över ovädret som drabbade Long Island.
Det har inte funnits större tromber här på flera årtionden.
Förhållandena för ett sånt oväder är extremt sällsynta.
Det finns inga varningstecken och inget man kunde göra.
Mirakulöst nog förekom bara mindre skador i förödelsen -
- och inga omkomna.
Mamma?
Jag är rädd för att öppna mina ögon.
Drömmer jag?
Nej, mamma. Nej.
Det var ett stort oväder.
Jag hörde det.
Var det skrämmande?
Nej.
Jag är inte rädd för oväder.
Inte jag heller. De kan vara... kan vara på sätt och vis vackra.
Och sen efteråt...
...är det så tyst.
Jag är ledsen, mamma.
Jag är ledsen att jag var rädd för att träffa dig.
Tyst nu.
Då sätter vi i gång direkt. Vem vill berätta nåt intressant -
- de gjorde den här sommaren? Okej, jag väljer en modig frivillig.
Barbara Thorson?
Mitt lov var inte särskilt intressant. Jag behövde mycket vila.
Jag åt, sov, lekte... Hängde med min mamma.
Hon dödade även en titan med sina bara händer.
Det var före lovet och hon använde en hammare, men hon gjorde det också.
Okej. Nån annan?
Barbara.
- Är det dags? - Läkaren säger att det är snart.
Är ni rädd?
Det finns inget att vara rädd för.
Okej.
Är du redo?
Tack.
Jag klarar mig.
Vi kommer att klara oss allihop.
Vi är starkare än vi tror.
Översättning: Jeffery Rahm www.btistudios.com